- Där är han-ge mig kardan! - Här nere... För långsamt!
Kom hit, din lilla clown. Upp och ned.
- Hej, Charlie. - Judith... Hur är läget?
Visa mamma hur vi torkar golv med håret.
Det är snarare som att damma det.
- Om du tappar honom på huvudet? - Då får jag väl torka.
- Fantastiskt! Var är Alan? - Han är i köket.
Den här vägen.
Herrn...
Din sexuellt ambivalenta exfru är här.
Jag är inte ambivalent, jag utforskar bara.
Ja, frun.
- Tack för att du tog hit Jake. - Jag ville ge dig det här.
- Vad är det? - Räkningen för skilsmässan.
- Den är obetald. - De märkte nog det.
- Du måste skriva på det här också. - Vad är det här?
Min advokat tyckte att jag skulle ta ut en större livförsäkring.
Ifall att du skulle dö och inte kunde betala dem.
Du kan väl frysa honom, då kan han ju kyla drinkar med.
Och vem betalar?
Du, och se till att du betalar mina premier i tid.
Mitt ytliga, tomma liv känns rätt bra just nu.
Okej. På tal om advokater och dödsfall-
- så ville min att jag skriver nytt testamente.
Men om jag dör efter dig, gissa vem som får hand om Jake?
- Charlie. - Charlie? Men min syster, då?
- Jag har aldrig gillat henne. - Var det hon som jag låg med?
Håll käften, Charlie. Du menar inte allvar.
Han är omogen, dricker, ligger med folk-helt oansvarig.
Det borde du ha tänkt på innan du slängde ut mig.
Du vill ge igen, men jag går inte med på det. Vi ses på söndag.
Hej då.
- Tack. - För vad då?
För att du litade på mig för att ta hand om Jake.
Du trodde väl inte att jag menade allvar?
- Det sa jag bara för att reta henne. - Okej. Schysst.
Vänta lite!
Det är orättvist. Varför får jag inte ungen när du är död?
Om jag är död. Och Judith måste ändå dö först.
Det är en beredskapsplan ifall att något händer.
Jag vet att det osannolikt, men jag menar allvar.
Jag trodde inte att du ville bli förälder.
Det här handlar om dig. Du vill inte att jag ska ha Jake.
- Va? - Inget.
- Varför sa ni mitt namn? - Ingen sa ditt namn.
- Vad är det för fel på mig? - Du är en bra farbror-
- men du klarar inte av att ta hand om Jake.
- Va? - Inget.
Så vem ger du bort honom till?
Jag ger inte bort honom. Han är inte en skinka.
- Vem blir det ifall att? - Kusin Jerry och hans fru Fay.
Jerry och Fay. Varför det?
De är lyckligt gifta, tre barn, hundar, trädgård, bra skolområde.
- Men jag är ju din bror! - Charlie.
Jag bor här. Du behöver inte skicka honom till Cornhall, Kansas.
Coventry, Rhode Island.
- Vem är det som bor i Kansas? - Vet inte. Dorothy och Toto?
Får jag fråga dig något, Alan.
Om jag är här och Jake på Rhode Island, vem ska lära honom allt?
Jerry och Fay är universitetslärare.
Jag menar viktiga saker i livet. Ser de till att han får en tjej tids nog?
Du gör inte reklam för dig.
Du verkar ha bestämt dig.
Trots allt jag har gjort för honom, har jag inget att säga till om.
- Vart ska du? - Jag är sårad och besviken.
Jag tar ett stort glas vodka och funderar på saken.
Vänta, Charlie.
Okej, vad säger du om det här?
Om Judith dör, och jag, och Jerry och Fay, så får du Jake.
Som om jag skulle leva längre än de, som jag dricker.
- Vad säger du till farmor? - Får jag öppna den först?
- Jake... - Han har rätt. Se om han gillar det.
Nu kan du tacka mig.
- Tack. - Jag skämtar bara.
Ingen liten kille vill ha ett foto av sin farmor.
Det är till din pappa.
- Vad säger du, pappa? - Akta dig, Jake.
Det är ett nytt foto. Det kanske passar på ditt kontor.
Vi har ju redan ett där du simmar med delfiner.
- Så du har inget till mig? - Är det det enda farmor är bra för?
Självklart har jag något till dig. Här har du.
Kritor. Jag är 10 år gammal.
Det är inte bara kritor, utan en dinosaurieritbok med.
Men jag är 10.
- Vill du byta? - Nej, det är bra.
- Var är din bror? - Hur så? Vad får han?
Inget. Jag vill bara se till att han vet varför.
Han har surat på sitt rum hela helgen.
- Surat? Varför då? - Det är bara en dum grej.
Jag råkade nämna att om Judith och jag dör-
-så går vårdnaden om Jake till...
- Till vem går vårdnaden om Jake? - Vilka, ska det vara.
- Vilka får Jake, Alan? - Det är korrekt grammatik.
- Jerry och Fay. - Vilka är det?
- Din systerson och hans fru. - De?
Du hoppar över din egen mor och väljer två bönder på Long Island?
De undervisar i jordbruk på Rhode Island.
Verkligen? Vem bor på Long Island?
Jag har ingen aning.
Jag är djupt sårad.
Det är ju bara om vi båda dör, och det gör vi inte före dig.
- Nu önskar du att jag var död. - Nej, nej...
Ge tillbaka fotot.
Nej, det är bättre att du tittar på det-och skäms.
- Vill du spela mot mig? - Okej. Kör på.
Ett noll till mig.
Vet du att Rhode Island inte är en ö? Det är en ren lögn.
Två noll.
Jag är tillbaka om en timme. Klarar ni er?
Jag pallar nog inte för ansvaret. Tänk om han vill gå på college?
Lägg av, Charlie. Vi ses.
Tre noll.
- Det var time out. - Du sa inget.
Okej då. Tre noll.
- Vill du börja om? - Nej, spela på bara.
- Det är inte lika lätt nu. - Inte så svårt heller.
- Aj, det gör ont. - Herregud.
- Är du okej? - Nej.
- Få inte panik nu. - Det får jag inte.
Bra.
Du klarar dig, bara du slutar blöda.
Blöder jag?
- Va? - Inget, det är bara lite grann.
Ta min skjorta och håll den här. Förlåt.
Okej, ställ dig upp långsamt, och så kör vi till sjukhuset.
- Jag vill inte till något sjukhus. - Sjukhus? Jag menade Disneyland.
- Hur är det nu? Blöder du? - Jag vet inte.
Titta inte!
Vänta lite bara så fixar det sig och du är hemma igen.
Bara vi hittar det jäkla sjukhuset.
- Vet du inte var sjukhuset är? - Självklart vet jag det.
Kan vi stanna för en ostburgare?
Hur kan du tänka på mat?
- Vad tänker du på när du är hungrig? - Okej.
Du får en ostburgare på sjukhuset.
- Har de pommes frites där? - Ja, de har allt.
En del går dit för maten.
Det är bäst att jag ringer din pappa.
Hallå?
- Varför har du hans mobil? - Jag vet inte.
- Strålande. - Hej då.
Toppen, en ambulans! 50/50 chans att den ska till sjukhuset!
- Tänk att vi slog en ambulans! - De är bara glassbilar med blodpåsar.
- Vi vill se en läkare. - Fyll i det här och vänta.
Du förstår inte, han slog i huvudet och blöder.
- Blev han medvetslös? - Nej, men det blev nästan jag.
Titta på mitt finger.
Han klarar sig.
Är det så lätt? Lite hokus pokus, han klarar sig?
Det är inte läkarkonst, utan hypnos för kycklingar.
Kan jag få en ostburgare med pommes frites, tack.
Där ser du, han hallucinerar. Får vi se en läkare?
- Du måste fylla i det här. - Kan vi göra det senare?
- När vi äter middag? - Nu hallucinerar du.
Kom igen, kompis.
Nu ska vi se. Efternamn, Harper. Förnamn, Jake.
Va? Jacob, jag visste det.
- Mellannamn? - Vet du inte?
Självklart. Jag vill se om du vet. Du ramlade ju på huvudet.
- David. - Jacob David.
De använde hela Gamla Testamentet.
- Ålder, 10. Allergier? - Jag vet inte.
- Blir du sjuk av något som du äter? - Jag åt en mask en gång.
Inga allergier. Har du haft några av de här:
- Mässling? Påssjuka? - Vet inte.
- Vattkoppor? - Är det då man får utslag?
- Ja. - Jag vet inte.
Det blir nej till allt.
Familjehistoria? Ja, din farmor är ju jobbig.
- Gonzales? - Här.
Jag är Gonzales.
Nej, det är du inte.
Okej, han är Gonzales.
- Du kommer att känna ett litet stick. - Ingen sa något om det.
- Så att stygnen inte ska kännas. - Vad ger du mig mot sprutan?
- Jag är här med dig. - Det hjälper inte mot sprutan.
Kom igen, se mig i ögonen. Det går bra nu, doktorn.
- Ta det lugnt. - Det är du som krossar min hand.
Men du kände väl inte sprutan?
- Nej. - Ingen orsak.
- Du kanske vill vänta utanför? - Jag vill stanna för han behöver mig.
- Hur många stygn får jag? - Kanske tre eller fyra.
Är det allt? Scott fick nio när hans syster klippte till honom.
- Kan du bättra på det? - Fem då, men ett är bara dekorativt.
- Blir det något ärr? - Ja, tyvärr.
- Ja! - Nu sätter vi i gång.
Det är kanske din pappa.
Hallå? Hej, Judith.
Nej, det är jag, Charlie.
Varför har jag Alans mobil? Vill du ha vårdnaden om den med?
Kom igen, det var ju kul.
Jag vet inte. Vi kanske råkade byta. Ring honom på min.
310-slicka mig.
Jag valde det inte, men så är det. Hej då.
- Fortsätt du, för jag känner inget. - Det är tanken.
Ser du min hjärna?
Ja, det är en stor hjärna. Du måste vara smart.
- Mobilen ringer. - Nej, det gör den inte.
Doktorn stimulerar bara delen av din hjärna som hör det.
- Eller hur? - Javisst.
Jag beställde en ostburgare. Kommer de in med den?
Kom igen, mamma, det är två helt olika saker.
Hejsan!
Häftiga mössor!
Eftersom jag inte utsåg dig får Charlie fatta de medicinska besluten?
- Vad händer? - Vänta lite.
Om mamma hamnar i koma, är det du som får dra ur kontakten.
Häftigt!
Charlie är med på det. Nu måste jag gå.
- Var har ni varit? - Vi köpte hamburgare och mössor.
Åt hamburgarna, satte på oss mössorna.
- Han gick på det. - Gick på vad då?
Du har ingen framtid som brottsling.
- Herregud, vad hände? - Vi spelade basket, det gick tufft till.
- Han spelade ojust. - Du rusade emot mig.
Vänta lite. Har ni varit på akuten?
De har jätteäckliga ostburgare där.
- Han har inte fått hjärnskakning? - Nej.
- Vi såg min hjärna. - Nej, det gjorde vi inte.
Varför ringde ni inte mig? Där är den.
- Varför har du min mobil? - Jag vet inte.
- Säker på att du mår bra? - Ja. Får jag se på tv nu?
- Jag är ledsen, Alan. - Oroa dig inte, han mår bra.
Men det gör inte jag. Jag klarar inte att ta hand om Jake.
Så snart som du är begraven skickar jag honom till Rhode Island.
Du kan inte skydda honom från att bli skadad.
Han är ju en pojke, så det är som hans jobb.
Förra sommaren bröt han stjärten när han lekte kanonkula i badet.
Jag vill bara att någon ska älska honom och vara där för honom.
Och det gjorde du i dag.
Ja, det gjorde jag väl.
Ja, och om något skulle hända Judith och mig...
...skulle jag vara glad att veta att du tar hand om min son.
Död, men glad.
- Så tar du med mig i testamentet? - Ja.
Tack.
- Det är stort. Gör mig en tjänst. - Vad då?
Dö inte.
- Det är en jättesnygg mössa. - Tack. Jag får svettigt hår.
Vad har hänt med ditt huvud?
Jag fick fem stygn och det var blod överallt.
- Varför sa du inget? - Det gjorde jag ju nu.
- Kan vi stanna och äta pizza? - Jag fattar inte det här.
Jag ska prata med din pappa.
Hallå?
Översättning: Madeleine Minson
Bearbetning: SDI Media Group